Ingen i vårt land hade nånsin sett en drake tidigare.
De var bara legender från den dimmiga ön Britannia.
Sen blev legenderna till verklighet.
Sju drakar, fostrade av den ärade Drago
under king Gareths regering, lämnade Britannia
och spred sig över de sju haven
och en av dem landade här.
Den kom för att ge vårt krigshärjade kungarike hopp,
men nåt gick galet och den blev landsförvisad.
Med tiden viskade folk bara om den
och namnet de gav den...
...var "förrädaren".
Men vårt kungarike behöver fortfarande hopp...
...och ibland krävs det att den minst sannolika personen
hjälper en att hitta det.
Precis in där.
Kom igen, grabbar. Vi måste ploga den sista fåran.
Ja, Radu, jag vet att det är kallt.
Men i år var det en dålig skörd och dåligt med utsäde,
så vi måste se till att allt är i tryggt förvar i marken.
Tänk på hur varmt det blir i ladugården. Vi tar av er oket.
Jag förstår.
Pojkar, om vi inte får det lilla vi har sått,
då måste vi äta er.
Mamma?
Åh, nej!
Det här var den sjätte räden.
Då var vi klara med denna.
Dags att dela upp oss.
Jag beger mig norrut.
Jag rekryterar.
Jag går västerut med min flock.
Och jag går söderut till öknen för att färdigställa vårt tillhåll.
Då återstår öster för mig.
Dags att koka nya giftbrygder.
Och om en vecka samlas vi för att attackera igen.
Kungen!
Kungen kommer!
Där är kung Razvan.
Kung Razvan!
Bana väg för kungen.
Utsökt. Tack.
Ers Majestät? Det ryktas om svält överallt.
Vi räknar med ert ledarskap.
Öppna skattkammaren. Genomför en bevattnings...
Vi har plundrare på landsbygden.
Jag måste prioritera det.
Men jag ska beakta din oro.
Ers Nåd.
Adjö, sir.
Min kung, mina barn svälter.
Fälten är tomma.
Ta detta utsäde, för om du lider, lider jag likväl.
Åh, tack.
Ers Majestät! Jag måste tala med kungen.
Folkets vädjan är över.
Jag ber inte om någon tjänst. Jag vill anmäla ett brott.
Fyra onda mördare och deras gäng plundrar landsbygden.
Kungen ställer alla fredlösa inför rätta.
-Till slut. -Det tar för lång tid.
-De har plundrat sex byar! -Backa, sa jag!
De dödade min familj!
De brände ner vårt hus och jag vill hämnas dem.
Leta rätt på en ölstuga då och hyr en soldenär.
Om du inte föredrar att åka i fängelse, så försvinn!
Omöjligt. Jag har ett bra lokalsinne.
Tänker du beundra dig själv hela dagen?
Åh, ja...
Jag vill ha dem alla...
Okej, grabbar.
Jag kommer att sakna er.
Ni har åtminstone varann.
Så där ja. Här är dina dukater.
Tack.
Du råkar inte veta var ölstugan är?
Ja.
-Hej, hur mår du? -Hej.
-Jag gillar blusen. Är den ny? -Tack.
Den är jättefin.
-Vi ses. -Hej då.
-Ursäkta mig? Har du stormhattar? -Nej.
-Inga stormhattar? -Ledsen.
-Ingen lakritsrot? -Jag har pilbark.
Hur ska jag kunna göra smärtstillande?
Vallmo.
Botar det hösthosta?
-Unge herrn? -Ursäkta.
Hur mycket kostar plommonen?
Utsökta, ja.
-Oana? -Jag kommer, far.
Oana.
Ursäkta mig?
Jag vill anlita en jägare.
Det är bara fyllon här som stjäl allt du har.
Behöver du en jägare, är jag den bästa.
Namnet är Darius.
En människojägare.
Ja, jag vet. Du vill hitta fyra mördare som härjat på landsbygden.
Hur många svärd finns?
Ett. Jag jobbar ensam.
Jag betalar för en människojakt, inte en begravning.
Föräldralösa och gråtande änkor har passerat förbi här i två veckor
på grund av dessa barbarer,
men jag har väntat på nån som vill göra nåt åt saken.
Så, sluta slösa tid, anlita mig och låt oss börja jaga.
Du! Blomsterpojken!
Försöker du stjäla vårt arbete?
Igor, trevligt att råkas. Varför tror du att han är er?
Han håller i våra dukater.
Dina dukater.
Du vill visst anlita svärdskämpar.
Vi är fyra till priset av honom.
Ja.
Det är ett bättre pris.
Och vi är inte lika galna.
Om nåt är för bra för att vara sant, så är det oftast det.
Sluta!
För sent. Erbjudandet är över.
Det här borde täcka vår konsultation.
Skål.
Ursäkta. Jag siktade mot den andra handen.
Döda honom!
Du vill visst hamna i fängelse.
Du är skyldig mig en hand!
Ni två, arrestera dem. Arrestera alla.
Du, däruppe!
Herregud!
Okej, jag kommer, jag kommer!
-Skynda på! -Ta det lilla lugna!
Ja, just det.
-Har du hästskorna? -De är klara.
-Bra. Låt mig se dem. -De är här.
Då tar vi oss en titt.
Där är de, mina herrar.
Välkomna åter.
Bra. Jag betalar nästa vecka.
-De ser bra ut. -Ja.
God dag, sir.
Vad i hela friden!
Vart kom du ifrån?
Jag har ett erbjudande som jag tror...
Jag säljer saker. Jag köper inget.
Nej, jag vill köpa ett av dina svärd.
Jag ska hämnas min mor och fars död
och efter de oärliga legosoldaterna...
Svärden kostar sex dukater.
Jag har ont om dukater.
Men jag har mark.
Fyra hektar vid floden.
Du har knappt fjun på hakan.
-Avtalat? -Du kan bara lova det.
Och det betyder inte mycket.
Det kanske betyder nåt för bönderna.
Du blandar skrot med ditt järnsmide.
Hästskorna går sönder en vecka tidigare
och då måste de köpa fler.
Vet folk det kan förstöra affärerna.
Så, hur blir det?
Mitt ord för svärdet eller för kunderna?
Det är utpressning.
Jag köpslår med dig. Jag erbjuder nåt värdefullt...
Håll... bara tyst.
Det här.
Här.
Gör det inte själv.
-Skaffa hjälp. -Jag har försökt.
Ingen var uppriktig.
Den kanske kan hjälpa dig.
Draken.
Den gör dig en tjänst om du gör nåt som den önskar.
-Existerar den? -Ja.
Men försök inte att köpslå med den.
Den förrådde din kung.
Men extrema problem kräver extrema lösningar.
Hade jag en drake, skulle de inte ha en chans.
Vad är det den vill ha?
De betalade med en påse utsäde.
Tack.
Trevligt att få en vän.
Du är inte min vän.
Du är min investering.
Jag kommer att betala mig.
Får jag ta en av dem?
Trodde du, ja. Här.
Den är sliten. Kan jag få en annan?
Vad sägs om...att jag ger dig ett till hål i huvudet.
Ut härifrån!
Utsäde, va?
Ursäkta mig. Hej.
Vet ni var jag kan hitta draken...
-Jag känner inga drakar. -Försvinn!
Herregud, vad är det med er?
Ursäkta mig? Vet ni var jag kan hitta en drake?
Försvinn härifrån!
-Den vägen. -Tack så mycket.
Hoppas du är värd det.
Hoppas att du existerar.
FARA. HÄR BOR DRAKEN.
Kom ut, draken.
Ge den tillbaka!
De sa att du hjälper folk.
Ibland.
Du måste hjälpa mig att hitta fyra mördare.
De brände ner mitt hus och dödade min familj och andra.
Kan du hjälpa mig?
Att hitta dem?
Eller att döda dem?
Så du är en flickdrake?
Flicka?
Har jag en klänning på mig?
Nej, förlåt. Jag menade hona.
Det kanske är ett misstag.
Det här jobbet kräver en del brutalitet
som kanske inte passar det svaga könet.
Du har uppenbarligen inte umgåtts mycket med oss.
Jag menade inte det.
Människorna sitter på sina höga hästar
och ber om att räddas.
Du följer inte ens dina egna råd.
-Ursäkta? -Vad?
-Du pratar med dig själv. -Nej.
Gjorde jag det?
Du gjorde det igen.
Vem annars ska jag prata med?
Kan du sluta?
Jag skulle inte ha ätit dig ändå.
Jag slutade med kött för flera år sen.
Folk tog med sig alla sorts värdesaker i utbyte.
Sen bytte jag dem till mat.
Nu förser de mig med en hälsosam fiberhaltig diet av utsäde.
Fru Drake?
Siveth. Jag heter Siveth.
Det var åratal sen nån nämnde det.
Jag heter Lukas.
-Har vi ett avtal? -Nej.
-Vad? -Hör han dåligt?
Han kanske är minstingen.
Varför inte?
Hämnden omintetgör dig och lockar dig in i faran.
Du dör.
Bli bonde igen.
Och bara acceptera det som hände familjen?
Ibland har vi inget annat val än att acceptera ödet.
Glöm det.
Jag behöver inte din hjälp. Jag gör det själv.
Om det så än tar mig en livstid.
Inte nu igen.
Hej på dig.
Var kom du ifrån?
Vilken skönhet. Hej.
Oturen kanske vänder.
Vill du ha lite vatten?
Skyll dig själv.
Du skulle ha sett din min.
Du såg ut som ett får som ser slaktaren komma.
Herregud!
Förlåt. Jag har varit där en timme.
Det var det värt.
Herregud.
Kom hit.
Ingen fara.
Kom, min vän. Nu tar vi en liten promenad.
Varför sitter inte du i fängelse? Hur undkom du kungens vakt?
Genom fäktning, skrämsel och list.
Jag gömde mig i en tunna.
Men jag lyckades att rädda den här.
Sen letade jag upp dig.
-Ja? -Japp.
-Hur hittade du mig? -En fågel sa det.
Nej, hur hittade du mig?
En fågel sa det.
En falk, rättare sagt.
Kom du för att reta...
Vill du fortfarande anlita nån för att hitta hedningarna
och ge dem vad de förtjänar?
-Ja. -Bra. Jag accepterar.
-Vänta. Det är 12 dukater där. -Ja.
En soldenär kostar bara sju, enligt gällande taxa.
Ja, men jag är värd 12.
Plus att jag är det enda val du har just nu.
Okej. Åtta, då.
Du får en bonusdukat för varje man vi fångar.
Det blir 12, om du gör ditt jobb.
Avgjort. Jag...
...håller dem bara i tryggt förvar.
Håll här.
Vi kollar din sadel innan vi rider.
Den kan vara lättare.
-Sluta! -Det gör dig bara tyngre.
Den var min mammas.
Den hör inte hemma på en människojakt.
Idiot.
Jag gör det lättare för dig.
-De delade upp sig. -Okej.
De gick åt varsitt håll.
Han i björnfällen skulle norrut för att rekrytera.
Okej.
Varenda ett av dessa monster har ett hemskt rykte.
Vi bör ta dem när de är åtskilda.
Här ligger Raznovs slott, din gård och vi.
Vi är redan långt norrut, så vi fortsätter.
Den store, Björnen, om han rekryterar, är han på väg mot de brutna länderna.
Och?
Barbarer.
-Har du träffat en? -Nej.
Självklart inte. Ansiktet sitter kvar på skallen.
Då så.
Björnen.
Med lite tur hittar vi honom innan han rekryterar en pöbel.
Hon sa nej, eller hur?
-Det förvånar mig inte. -Vad vet du om draken?
För flera år sen, när jag var barn...
...prejades vi av vägen av en vagn i hög fart.
Vår vagn välte.
Mina föräldrar dog...men jag överlevde.
När jag var gammal nog,
bad jag draken hjälpa mig att hitta mannen som gjort det,
men den vidriga varelsen vägrade.
-Hästen är allt bra egensinnig. -Låt mig prata med henne.
Vad är det?
Vad? Vad är det? Är du sjuk?
Tappat en hästsko?
Du kan berätta allt.
Därför stack den.
Den är helt dum i huvudet.
Säger mannen som pratar med en häst.
Men i alla fall, draken.
Om hon hjälpt mig skulle jag ha hittat min enögde man,
så nu säljer jag min själ till andra,
så att nån som du aldrig behöver berätta samma sak.
Det gjorde hon, nästan.
Vad är det?
Utsikten.
Vacker.
Nu ger vi oss iväg.
De brutna länderna.
Stanna här.
Låt oss få det gjort.
Vadå?
Jag ska lära dig att använda svärdet,
så att du inte skär av dig fingrarna.
Jag anlitade dig att strida.
Du behöver inte skämmas.
-Din flickvän tittar inte. -Flickvän?
Den söta brunetten på marknaden. Jag såg dig förfölja henne.
Oana, jag följde inte efter henne.
Det gjorde du. Otäckt.
Dra ditt svärd nu.
För långsamt. Igen.
-Sluta. -Du måste vara snabbare.
Du kanske måste försvara dig en dag.
Rör på fötterna.
Bra. Positionen är avgörande.
Anfall nu.
Du är knivhuggen.
Hugg.
-Du sa: "Hugg." -Ja, men du högg för mycket.
Hugg mindre. Så här.
Bra. Väldigt bra.
Du hugger fortfarande för mycket.
Det måste kännas lite mer...
Vad?
Det här är allvar.
Utmärkt. Tack, grabbar.
Så där.
De kom den här vägen på väg norrut.
De kommer tillbaka hit också.
Vi överfaller dem...där uppifrån.
Ursäkta, grabbar.
Sa maskarna när de kommer?
Nej. Maskar pratar inte lika mycket som fåglar.
Kom.
Ta med dig din galna häst.
Var inte så bångstyrig, snälla.
Vad gör vi om hundratals av dem kommer nerför den där ravinen?
Vi är bara ute efter Björnen.
Vi behöver bara ett bra försök.
Ja.
Och när resten kommer efter?
Då sticker vi.
Okej.
-Vi väntar där maskarna föreslog det. -Japp.
Sen gör vi ett stort antal barbarer arga
och försöker fly från dem på deras jaktmarker.
-Du förlöjligar det. -Det är det.
Medan vi ligger här
kanske de plundrar en annan by.
Jag betalar dig inte för att sitta...
Säg inte till en expert hur han ska göra sitt jobb.
Ingen annan ville, eller hur?
Inget fyllo eller den förrädiske draken.
Förstår du inte?
Jag gör allt det här för din skull.
Alla kallar henne förrädare.
Hon är en förrädare.
Vad gjorde hon för hemskt?
Det hände innan du var född.
Gränskrigen rasade.
Vårt kungarike attackerades oprovocerat.
Vårt kungarike angreps utan skäl.
Var ej rädda! Jag ska vägleda er!
Kung Razvan höll folkets låga uppe för att vinna kriget.
Sen dök hon upp.
Lovade att hjälpa oss sluta fred.
Strax därefter skadades kungen i striden.
Svårt skadad.
Legender från andra sidan havet
sa att drakar kunde dela en del av sitt hjärta
för att rädda nåns liv, förena dess känslor och smärta för alltid.
Även om hon hade lovat att hjälpa till, och han låg inför döden,
insisterade hon att naturen måste ha sin gilla gång.
Men kungen överlevde.
I kungarikets mörkaste stund, då jag blödde för er, vägrade hon.
Förrädare!
Folket skydde henne.
Hon blev den eremit hon är idag.
Herregud!
Du din... Sluta!
Smutsiga...
Sluta själv.
Jag visste att hästen var tokig.
Kan drakar ändra form?
Ja. Hanar maskerar sig som stenar eller vatten.
Vi blir till andra djur.
Det är bra, annars skulle jag inte vara här
och hindra honom från att proppa ditt huvud fullt med lögner.
Jag ljuger inte.
Varför sa du inget under hela tiden?
Jag kan inte tala i en annan form.
Och förändringen gör mig matt.
Titta.
Ser du?
Jag lider även andnöd.
Betyder det att du ska hjälpa oss nu?
Jag ville bara se till att du inte var skadad.
Hon lättar bara sitt samvete.
Man kan inte lita på nån som döljer sitt rätta jag.
Nej, det är inte sant.
Det visar att jag är utmärkt på att bevara en hemlighet.
Det var inte lätt att lida i tysthet under din nonsens.
"Jag är värd 12 dukater."
"Håll hårdare i tömmarna."
"Rör på fötterna."
Så bossig och gnällig.
Nej, jag menar allvar. Vi kan leta efter Björnen tillsammans.
Hon hjälper dig inte. Björnen kommer tillbaka där igenom.
Vi klarar oss.
Jag hjälper er,
om ni lyssnar på mitt råd när vi hittar männen.
Jag varnar dig.
Hon kommer att neka dig den hämnd du förtjänar.
Avgjort. Jag lyssnar.
Avgjort? Nej.
Jobba med henne?
Så alla kan kalla mig för en drakälskare?
-Jösses. -Du måste välja.
Förrädaren eller jag.
Du får fortfarande betalt, men vi får extra hjälp.
Okej.
Välj din mästare, grabben.
Vem har du hellre vid din sida
när en flock barbarer kommer nerför den stigen?
Bra fråga.
Verkligen?
Du och jag kanske borde försonas...
Glömma och ångra!
Det är mitt motto.
Jag har varnat dig.
Kött.
Siveth!
-Vad gör du? -Räddar dig.
Glöm mig. Spruta eld på dem!
-Jag kan inte än. -Ät dem eller nåt då.
Äckligt.
Ögonen!
Förblinda besten!
Attackera!
Lukas!
Vi skrämde iväg dem.
Döden är en hemsk syn, oavsett hur välförtjänt den än är.
Såg du det? Det var helt otroligt!
Han hade mig. Jag var helt förlorad,
men sen gick bältet av och han föll och skrek.
Och sen slog han i huvudet.
En död, tre kvar.
Vad ska vi göra med honom?
Det var väl avtalet? Jag lyssnar på dig när vi fått en.
Vi får prata om det sen.
Sen ska vi ta Vargen.
Han med huvan.
Han skulle bege sig västerut med sin flock.
Vi kan nog hitta honom.
Vi skulle vara där snabbare om båda flög.
En promenad gör dig gott.
Du hoppas att jag ger upp, eller hur?
Det är så skönt att få sträcka på vingarna.
Hur känns det att flyga?
Som om inget kan stoppa en.
Vi kan försöka.
Inte under hela resan, bara för skojs skull.
Okej. Vi kan flyga.
Verkligen?
Jag har ett förslag.
Vi flyger tillbaka till stan äter en varm måltid,
vi kanske även får höra nyheter om djuren vi är ute efter.
Ja, jag tror inte vi kan flyga till stan.
Alla hatar dig.
Du är verkligen finkänslig.
Varför svek du kungen, förresten?
Det var länge sen.
Vad som är viktigare är att jag hörde dig nämna den här, Oana?
Du kan ge henne blommor.
Flickor tycker att blommor är fängslande.
Hur vet du det?
Du sa att du inte är en flicka.
Men jag är en hona.
Och vi uppmärksammar all slags skönhet.
Nej, vi är inte klara än.
Jag förstår om du inte vill säga vad som hände med kungen.
Vi har alla gjort saker vi helst vill glömma.
Vad vi minns eller glömmer spelar ingen roll.
Vad man gör med livet är det viktigaste.
Se dig om.
Livet är till för att levas.
Lev för livet, inte döden.
Jag föredrog dig bättre som häst.
Tänker du flyga, håll utkik efter vad som väntar.
Skog.
Tre mil framöver.
Där kan man hitta en varg.
Hur är det där du kommer ifrån?
Britannia?
Dimmigt, grönt.
Gårdar så långt ögat når.
Jag älskade vår gård.
Mor var så rolig.
Far var så klumpig.
Gud, vad hon skällde på honom.
Han kunde inte bre en smörgås utan att den föll med smörsidan nedåt.
Jag älskade dem.
Du tycker att jakten är ett misstag,
men har du aldrig velat straffa nån
för all skada de orsakat?
Att straffa är inget att längta efter.
Jag vill leva ett nobelt liv.
Och en dag stiger jag mot stjärnorna bland de våra.
I all evighet.
Några skratt på vägen skadar inte.
Kanske en fest.
Jag har inte haft en fest på åratal.
Jag vet att du lider,
men hämnd kan förmörka även det noblaste hjärtat.
Nej, Lukas, vart ska du?
De små rackarna tål inte kylan.
Jag kommer!
Lukas! Ducka!
Vargar gillar inte att jagas.
Trodde du att du kunde överrumpla oss, draken?
Du har följt oss tillräckligt långt.
Håll avståndet, så får denna lilla gisslan leva.
Rör dig inte.
Inte så tuff utan din flock, va?
Är du redo att förenas med Björnen?
Var inte så snabb på att döda.
Han är värd mer för oss vid liv.
Jag kan leda er till de andra.
Du får leva, tills vidare.
Vad är det som är så roligt?
Är det här ni alla samlas?
Ormens tillhåll?
Jag kan föra dig dit.
-Varför gör du det? -Träden.
De får näsan att klia.
Nej, varför dödar du folk...
...som aldrig gjort dig nåt ont?
Det där ärret.
Skadar andra, för nån skadade dig?
Mannen som skalperade mig förtjänade inte den äran.
Han skadade mig, min syster och bror, så jag dödade honom,
och det är fortfarande den bästa dan jag kan minnas.
Men det blir lättare att döda, ju bättre du blir på det.
Jag är inte som du.
Nån är tydligen hemma.
Det här är planen.
Jag cirkulerar ovanför.
Vargen lockar ut dem.
Jag då? Jag gör inget.
Du blir vår spanare häruppe.
Jag vill vara därnere.
Vem sjutton är det?
Jag borde ha anat att han förföljde oss.
Nyfikna inkräktare.
Vad gör han?
Han kommer att bli dödad.
-Han röker ut dem. -Han är galen.
Kan du hålla tyst?
Det kanske fungerar. Nej.
Han tappade sitt svärd.
Det är hon.
Det där är hon. Det är ormen.
Sluta!
De kommer att döda honom.
Var var vi?
Gör dig av med meddelandena.
Bränn dem!
Hon kommer undan.
Jag klarade mig bra själv!
Vad händer?
Kan nån säga vad som händer?
Precis som jag sa.
Gränskriget tvingade min familj att lämna vårt hem.
Vi tog allt.
Vagnen körde ifatt oss och stannade aldrig.
Det var så hon hittade mig.
Hon gav mig hälften av sitt hjärta.
Det förändrade våra liv för alltid.
Förrädaren och jag...
...var förenade.
Varken abboten eller jag visste hur jag kom till klostret.
Munkarna begravde mina föräldrar.
Alla trodde att såret var från kraschen.
Det enda jag minns var den enögde mannen.
Jag lärde mig läsa och skriva.
Livet var simpelt,
tills jag en dag lärde mig ett nytt språk.
Jag kände skogsvarelsernas instinkter i blodet.
Jag förstod deras rop och läten.
En ny värld bara jag förstod.
Sen vaknade jag upp och såg genom nån annans ögon.
Jag visste att jag var förenad med nån...
...som jag var tvungen att hitta.
Hon förklarade hur hon räddade mitt liv.
Jag bad om information om den enögde mannen.
Om hon kunde hjälpa mig hitta honom så jag kunde hämnas.
Du vet vad hon svarade.
Du var så ung.
Hallå där.
Hon har ett kallt hjärta, eller hur?
Vad tjusigt.
Se på den.
Vad sysslade du med?
Brände papper?
Ursäkta.
Du förstörde min plan.
Den med att ramla genom taket?
Tror du inte att jag har märkt att du försöker stjäla min stil.
Kom hit.
Du är åtminstone inte fjättrad till henne som en oxe.
Jag tycker det låter ganska trevligt att dela ett hjärta.
-Är han en oxe? -Känna sig förbunden med nåt.
Eller är vi oxen?
Känna på två sätt om allt samtidigt?
Ena minuten okej, nästa gråter jag,
är rasande, hungrig, törstig, varm...
Ni skulle passa bra ihop.
Var ute efter ett byte, förlorade det andra.
Vad hände med Vargen?
Oroa dig inte för honom.
Jag kan hitta honom sen.
Varför frågar du inte krälansiktet där
var den fjärde är.
Du sa att du skulle färdigställa lägret.
Tänkte ni alla samlas?
Så Skorpionen kommer hit?
Underbara pojke.
Du skulle ha väntat tills han visade sig.
Nu känner han lukten av dig,
gömmer sig under en sten och anfaller när du minst anar det.
För oss till honom.
Om det är allt hon har att säga,
kan du lika gärna göra det.
Lukas, kom ihåg att lyssna på mig.
Vi för henne till staden.
Hon får fängelse.
Grabben, ångra dig inte livet ut för att du missade din chans.
Den ormen dödade dina föräldrar.
I staden ställs hon inför rätta.
Du behöver inte göra det här.
Gör det. För oss båda.
Ignorera honom. Han är så full så även jag ser dubbelt.
Nej.
Jag har aldrig delat syn med dig sen första gången
och jag dör hellre än att jag gör det igen.
Vet du vad?
Du skulle ha låtit mig dö, för allt detta har bara påmint mig om
att när jag behövde dig som mest, så svek du mig.
Precis som hon sviker dig.
Lukas, gör det inte.
Gör det!
Låter du skurken leva,
får du jaga din enögde man för resten av livet.
Gör det!
Det fanns ingen enögd man.
Vad?
Det var kungen.
Från den stund jag kom till er kust, litade jag inte på kung Razvan.
Gränskriget hade skördat många liv,
men ändå kallade folket honom en hjälte.
Vad hade de för val?
Mina undersåtar...
Han levde i mer överflöd än nån annan.
Jag skickade honom begäran om att inleda fredsförhandlingar.
Kungen vidtog åtgärder i hemlighet.
Jag misstänkte att han använt spioner för att starta kriget,
för att ge honom en ursäkt att attackera fienden.
Men innan jag kunde bevisa nåt, sårades han i striden.
De förde honom till staden och förväntade sig att jag räddade honom.
Preja dem av vägen!
Preja dem av vägen, sa jag!
Hjälp din kung.
Ge det till mig.
Ge det till mig!
Dela ditt hjärta! Det är din plikt!
Folket undrade varför jag avvisade kungen.
Sanningen är den, jag hade redan delat mitt hjärta
med nån som förtjänade mer att få leva...
Du.
Men kungen överlevde.
Men efter 14 dagar
stämplade han mig som förrädare inför folket.
Du är en skamfläck!
Jag missbedömde hans popularitet och rädslan som krig ingjuter.
Jag förlorade folkets tillit.
Du kunde ha attackerat och dödat kungen.
Ingen kan stoppa en drake.
Och tvinga alla att lyda mig?
När man väl ersatt tillit med rädsla, finns det ingen återvändo.
Och den enögde mannen?
Vagnen de använde den dagen tillhörde fienden.
Deras färger, deras flagga.
Det var din enögde man.
Du sa att han fanns.
Du ljög för mig.
Nej, jag skyddade dig.
Om du visste att kungen var skyldig,
skulle du ha fått dig själv dödad.
Hur mycket bevis behöver du?
Gör det!
Fortfarande vid liv? Det är inte din stil.
Ja, jag är som förbytt.
Här.
Oana!
Jag kommer, far.
Bra gjort, Darius!
-Tack. -Okej.
Nåt här är alltför civiliserat.
Du följde efter oss till Ormens tillhåll, inte sant?
Följde er? Nej.
Nej, jag trodde bara att ditt jobb... var värt mödan.
Ja. Jag vill tacka dig.
Tre gånger, faktiskt.
När jag behövde nån,
i hålan, på vägen, i stan, så var du där.
Du är modig. Du förtjänar det.
-Du vet vad jag heter. -Ja. Jag...
Du försöker väl inte sälja nåt?
-Nej, jag... -Jag tänkte på Skorpionen.
Han är själv nu, men farlig.
Om vi går ut tidigt imorgon...
Siveth! Ursäkta.
Sluta, Siveth!
Är du säker?
Okej. Då gör vi det.
Det här fungerar aldrig.
Repetera bara vad jag säger.
Har du nånsin uppvaktat nån?
-En drake eller nån? -Självklart.
När då?
Du har varit en eremit i 20 år.
Vissa saker glömmer man inte.
Sätt igång!
Först ger du henne en komplimang!
Nej, hans namn.
Va? Hans namn. Ja, hans namn.
Kan ni två bestämma er?
Komplimang. Absolut.
Hallå?
Du har fina...fönsterluckor.
Tack.
Bra.
Din doft är överväldigande.
Hela vägen därifrån?
Du måste ha ett bra luktsinne.
Jag kan se dina ögon gnistra.
Och en utmärkt syn.
Ja.
Lukt och syn, alla mina sinnen är väldigt ansenliga.
Är det nån där?
Jag utmanar dig på en låskäke.
Jag utmanar dig på en låskäke?
Menar du käklåsning?
Är du sjuk?
När jag först såg dig, ville jag nita dig.
När jag först... Det här fungerar inte.
Jag heter Lukas.
Jag såg dig köpa växter på marknaden häromdagen.
-Medicinalväxter. -Ja.
Är du helbrägdagörare?
Och du...
Undrar om du vill promenera på torget.
-Om min far ser oss... -Låtsas jag ha feber.
Jag är bra på att spy.
Vi är bra, eller hur? Magiska.
Vad sjutton är en låskäke?
En uppvaktningsritual. Man låser tänderna och sen...
Nu får det vara nog.
Åh, vad gulligt.
Ja, för att du gillar blommor och saker.
Det gör jag.
Var fick du dem ifrån?
Från marknaden.
De är mina grannars.
-Nej. -De är definitivt mina grannars.
Men jag gillar dem.
-Gillar du färgen? -Ja.
Rött är min favoritfärg.
Jaså? Rött är min favoritfärg.
Det är faktiskt blått.
-Vad? -Blått är min favoritfärg.
ATTACKERA - DÖDA - AVVIK
KUNG - UPPEHÅLL SOLDATER
De jobbar för kungen.
Inte så bråttom!
Okej.
Så det är du som fångade Ormen?
Han och en ung pojke.
En bondtölp.
Hur hittade du henne?
En liten fågel sa det.
En liten fågel.
Lyssna, springpojken,
jag är den enda som ska hyllas
för att ha fångat djuren och för dem till slakt.
Och jag gör det när det passar mig bäst.
Står du i vägen för mig igen, kör jag över dig.
Håll fast honom!
Ser man på,
jag har lite extra för tärningsspel.
Inte i ansiktet, va?
Hej, Siveth.
Tro inte att det här betyder att vi ska leka apport eller nåt.
Så, det var bara ni två?
-Du och denna legosoldat? -Ja.
Och dra... Min hund.
Ja. Hon är vårt hemliga vapen.
Ett hemligt hundvapen?
Det låter intressant.
-Hon måste vara bitsk. -Den bitskaste.
Där är fängelset.
Far kan komma ut när som helst.
Möts vi på marknaden imorgon?
Jag lär dig om nässlor och tistlar.
Det låter oemotståndligt.
Mina kinder gör ont...
...från att ha lett.
Ingen fara. Var inte rädd.
Gör ett fängelse av ditt sinne.
-Ett chiffer. -Ja.
Mannen som försökte bränna pappren var för välklädd.
Att bära instruktioner kräver kungens godkännande.
De mördarna...
De mördarna träffades inte för att smida planer.
De fick...
De fick nya order.
Vad hände?
Privat audiens med kungen.
Du försökte döda honom själv, va?
Nu försöker du förlöjliga mig igen.
-Det är maten. -Vad?
Det är bristen på mat.
Rädslan för att svälta.
Rädsla som kan störta kungen.
Om inte en större rädsla infinner sig.
Men de där pappren kommer att störta honom åt oss.
Folket ser att han är korrupt och att jag hade rätt.
Jag hade rätt i alla dessa år.
Vem är den som inte kan släppa nåt nu?
Förlåt, för att jag inte sa sanningen.
Du är inte den enda som har fått lida.
Jag har varit landsförvisad i 30 år,
mitt namn var en förbannelse.
Det blir slut på det ikväll.
Inte om vi inte får tillbaka pappren.
Hittar de dem, förstör de dem.
Det brinner!
Kom, skynda dig!
Hämta vatten!
Det brinner!
Kom, grabben. Backa. Nej.
Hjälp!
Elden är släckt.
Nån kom för att befria fången.
Han hade en udd och stack honom i ansiktet!
Skorpionen.
Han har förgiftats. Kan du bota honom?
Ja! Om vi skyndar oss.
Ta honom du.
Skynda på!
Kom, vi måste få tillbaka pappren för att snärja konungen.
Men Ormen och Skorpionen kommer undan.
Vi hittar dem sen. Lyssna på mig.
Jag lyssnade på dig, och hade vi dödat Ormen
skulle inget av detta skett.
-Det är ditt fel. -Sluta nu.
Nej, jag ska fånga dem.
De följer kungens order. Han är ansvarig.
Väntar vi längre kanske vi inte kan bevisa det.
Du skulle hjälpa till.
Följer du med?
Jag kan inte.
Han hade rätt hela tiden.
Förstår du inte att pappren är viktigare?
Gå.
Jag stannar hos honom. Ge dig iväg.
Underbart. Han stal min häst.
Självklart stal han min häst.
Vad har du för dig ikväll?
Kom, grabben, den här vägen.
Spåren. De är här.
Jag gillar det inte. De kan vara varsomhelst.
Kan du fråga en fågel?
Ser du några fåglar, geniet?
Jag måste säga, det känns som ett...
-Där är de! -...bakhåll!
Legosoldater.
Jag ser varken Ormen eller Skorpionen.
De flyr nog medan vi uppehålls.
Okej.
Det är dags att jämna ut oddsen.
Redo att förlora, grabbar?
Vi får väl se.
Jag visste väl att han skulle det.
Nej!
Vad har du där?
Ser du kullen?
Jag täcker dig.
Klättra upp dit.
Hitta hästarna och rid till staden.
Nej! Jag lämnar dig inte här!
Jakten är över, grabben.
Det här är överlevnad.
Snälla.
Ge dig iväg nu.
Nej.
Rör inte smycket.
Åh, Lukas.
Jag måste träffa kungen genast.
Se det!
Se!
Se det här!
Siveth.
Nej!
Se upp!
Det är bara du nu, soldenär.
Underbara pojke.
Dödade jag dina föräldrar?
Det finns så många gemena typer nu för tiden.
Jag känner till allt.
Du. Kungen. Min gård!
Åh, ja.
En vacker mark.
Jag kanske reser dit.
Du kan följa med. Skulle du vilja det?
Jag kunde vara henne, din mamma.
Jag är på väg.
Blunda nu. God natt.
Jag kapitulerar.
Skona mig, jag berättar för alla att kungen anlitade oss.
Han betalade oss för att döda de hungrigaste.
Först de hungrigaste.
Förstår du vad jag säger, ditt dumma djur?
Lukas?
Allt är mitt fel.
Jag lät hämnden förmörka hjärtat.
Jag är ledsen, Siveth.
När jag trodde att du var död, blev mitt hjärta det med.
Kan du ta det tillbaka
och ge det till honom?
Jag kan inte det.
Kom. Jag bär dig också.
Jag sinkar dig.
Gå.
Rädda honom.
Jag kommer tillbaka.
Jag tror dig.
Kom nu.
Jag flyger.
Ja. Du flyger.
Titta, Siveth, stjärnor.
En dag är du däruppe. Jag vet det.
Fortsätt att titta på stjärnorna, Lukas.
Fortsätt att titta uppåt.
Du är utom fara.
Du är trygg nu.
I flera veckor trodde vi att du skulle dö.
Vi var tvungna att tillkalla en expert.
Där är han nu.
Hur mår du?
Inget hemligt vapen för att prata med mig denna gång.
Trubbel.
Kom.
Drake!
Du har vanärat dig själv igen genom att beskydda brottslingar.
Den enda brottslingen här är du.
Och där är han, den unge byrackan
som hjälpte fångarna att fly och lämnade min stad i lågor.
En eld som jag släckte.
Det ska vi notera.
Vad kan vi förvänta oss om 20 år?
Du kanske lagar ett staket efter att ha räddat en katt från ett träd.
Vad sägs om att jag hittar en ärbar kung som skyddar sina undersåtar,
istället för att använda dem för sin egen vinnings skull?
Slutpratat!
Jag befaller dig att återuppta din landsförvisning!
Stig åt sidan och ge mig den där uslingen!
Om någon borde gripas, så är det du.
Du är i maskopi med de fredlösa som ödelade detta kungarike.
Kungen?
Det verkar som det är ditt ord mot mitt, förrädare.
Vem tror du att de tror på?
Honom!
Hur fungerade det exakt?
Dina order var chiffrerade så att sändebuden inte kunde läsa dem.
De levererade instruktioner om att attackera.
Vid döden vid sina dörrar,
klagade allt färre på din försummelse att planera för matbristen.
Jag gav inte några såna order.
Draken talar sanning!
Vi plundrade när och var Hans Majestät instruerade oss.
Precis som med gränskrigen för flera år sen.
Vissa av dina soldater började inse att du var korrupt,
så du betalade män för att starta ett krig som aldrig behövde ha skett,
för att göra dig mer populär.
Jag var en av de männen.
Han säger vad som helst för att inte hängas.
Lägg an!
Om det är nån annan som önskar att tala,
lovar jag att skydda dem.
Jag lämnade ett sådant meddelande.
Till honom!
Jag med.
Och i konungens namn!
Tillbaka i ledet!
Och jag chiffrerade dem.
Jag är så ledsen.
Jag är din regent!
Släpp mig! Vakter!
Försvara mig! Rör mig inte! Jag är din...
Släpp mig!
Kom igen. Rör på påkarna!
Ta det lugnt. Det gör ont...
Se på dig.
Efter alla dessa år.
Så, du och hon är...
Ett team.
Du kanske blir en bra kung en dag.
Inte?
Kung Darius?
Kung Darius, vilddjursförvaltaren.
-Ja. -Vilddjursförvaltaren.
Du förlöjligar mig.
Du är löjlig.
I slutänden gick ingen hungrig längre.
Siveth hade varit förutseende
och sparat hälften av allt utsäde som folk betalat henne
och förvarat dem tryggt i sin isgrotta.
Ett avtal är ett avtal.
Investeringen lönade sig.
Prima mark.
Men ärligt talat, så har jag hellre en vän.
Dessutom kan du köpa mina hästskor nu.
Bästa kvalitet.
Inget mer skrot.
Efter att snön smält, hjälpte vi Lukas återuppbygga sin gård.
En plats där han kunde starta ett nytt liv.
När vi är ensamma kan våra sorger släppa fram vårt mörkaste jag.
Kom nu.
Men att dela våra hjärtan skapar en bättre väg.
En skål för min nya familj.
Ni har alla skänkt mig lycka, så jag önskar er detsamma.
Vilken fest!
Kan vi ha en till imorgon?
Som jag sa, ibland krävs det den mest osannolika personen
att hjälpa dig att finna hopp igen.
Sedan får hoppet vingar och lyfter dig högt upp
och du fortsätter att titta uppåt.
Undertexter: Irenet Peet